Egy páratlan házasság
Ennyi elég!
Jól van. Fogadd el ezt! Sok boldogságot kívánok!
Chandi, te következel.
Igen, Chandi. Ülj le!
Rajta! Ülj csak le!
Elég lesz, Natasha.
Sandhya, kísérd Natashát a szobájába! Már biztos nagyon fáradt.
De Chandi, a szertartás még nem ért véget... - Így van, Chandi.
Chandi, gyermekem, várjuk meg, hogy Prem visszaérjen!
Prabhat bácsi, Prem vendégeket kísért ki...
... az állomásra. Későn fog visszaérni.
Meg kell várnunk Premet!
Hisz oly különleges kapcsolata van ezzel a családdal.
Rendben. Megkérdezem, merre jár.
Halló!
Hol vagy? Siess, ha tudsz! Mindenki rád vár.
Oké. Viszlát!
Fogadjunk, hogy Prem belép majd, és azt kérdezi: "Mindenki rám vár?"
Köszönöm.
Gyerekek, mit csináltok?
Ti meg mit műveltek? El fogtok esni. Gyertek ide hozzám!
Figyelem! Megérkezett a mi hírességünk.
Mindenki rám vár?
Siess! Megvárakoztattad a menyasszonyt.
Akkor miért tartasz fel? Gyerünk! Micsoda népség!
Gyerünk! Siess! Ülj le!
Ide?
Mivel ez a szokás, alávetem magam én is.
De ez az utolsó alkalom.
Úgy érzem, öregszem.
Ó...
Nos hát, mivel évről-évre öregszem,...
... fogadd ezt az ajándékot, és az áldásomat!
Élj boldog házasságban és szülessen száz fiad!
Legyen meg mindened, ami boldoggá tesz! És... ennyi!
Tudod, nem is tudtam,...
... hogy a menyasszony ajándékot vár a szertartás végén.
Tudtam. Ezért vásároltam a nevedben.
Gyönyörűen feldíszítetted Anuj szobáját.
Tetszett?
Remélem... Natashának is tetszik!
Ne is kételkedj ebben! Gyönyörű lett! Neki is tetszeni fog.
Ízlés dolga. A magam módján díszítettem,...
... de az ízlés idővel változik.
Te is változtál az évek során.
Én ott maradtam, ahol voltam...
Egyikünk sem képes arra, amit te elértél.
Valóra váltottad édesapád álmát.
Csak nézz körül...
Nézz meg minden zugot, fülkét, sarkot, hasadékot!
Nézd a hintát, az udvart, a bazsalikomot, a szvasztikát!
Látod, hogy minden milyen boldogságot sugall?
A te utadról beszélnek, Chandi.
A mi utunkról, Prem...
Nem így van?
"Ez egy templom. Ez egy templom. Ez egy templom."
"Az otthonunk, mint egy templom."
"Épp oly szent, oly pompás."
"Oly szent, oly pompás, mint egy templom."
"És épp oly kedves..."
"Az otthonunk a mi templomunk."
"A szent szvasztika...
... díszíti az ajtónkat."
"Udvarunkat a szent bazsalikom fa megáldja,...
... ahol meggyújtjuk a lámpásokat az imádsághoz."
"Ebben a templomban Narayan úr és Laxmi istennő..."
"Ebben a templomban Narayan úr és Laxmi istennő lakozik."
"Áldásuk gyújtson fényt az életünkben!"
"Egy templom..."
"Az otthonunk a mi templomunk."
Papa, a nővérem elfelejtett cukrot tenni a tejbe.
Igen? És akkor? Nem tudod magad megcsinálni?
Mást sem csinálsz, csak krikettezel. Tegnap is betörtél egy ablakot.
Mégsem kezdtem el árulkodni.
Ki árulkodik kiről?
Ó, senki...
Jó reggelt! - Szervusz, fiam!
Átfutottam Sandhya beteglapját.
Az asztmája teljesen kezelhető. - Rendben.
Ezeket a gyógyszereket szedje!
Köszönöm.
És itt jön a fizetség.
Minden nap négy parathasszal többet sütök...
... kizárólag a te számodra.
Ne légy féltékeny! Ha csak négyet eszek, soha nem leszek olyan egészséges, mint te.
Fogd be a szád, te falánk doktor!
Ennyi elég!
Mi lesz a te reggeliddel? - Én nem kérek. Meghallgatásra megyek.
Prabhat, végig az iskolás éveken át...
... ki nyerte a legtöbb díjat éneklésért?
Hát, a mi Chandink.
Találd ki, ki lesz a nyerő ezen a meghallgatáson! - Hát, a mi Chandink.
Ezt a zsűri fogja eldönteni.
Nem pedig ti, akik sosem láttok bennem semmi rosszat.
Ez nem egy iskolai verseny.
A meghallgatás azért van, hogy az egész ország területéről találjanak tehetségeket.
És csak egy fiút és egy lányt fognak kiválasztani. Kemény verseny lesz.
Lesz ma egy verseny...
... volt ilyen máskor is.
Tudom, hogy úgyis megnyerem.
De az igazi próba az lesz,...
...mikor egy nap majd a szerelemből vizsgázom.
Már megint elkések.
Jövök, anya!
Jó reggelt, anya!
Kihűl a reggelid.
Csak érintsd meg, és újra felmelegszik.
A gitárod megint az autóban van?
Igen, lesz ma egy meghallgatás.
Gondoltam, megpróbálom...
Meddig megy ez még?
Csak a zenét hajszolod, és nyughatatlan életet élsz,...
... későn fekszel le, és akkor kelsz, amikor neked tetszik.
Apád is így hajszolta a zenét, és elhanyagolta még az üzletet is.
Hálás vagyok a nagybátyádnak, hogy gondot visel a gyümölcsöseinkre.
Fiam, legalább az irodára legyen gondod!
De az irodába rendszeresen bejárok.
És idén rengeteg gyümölcs termett... alma, banán, papaja, mangó.
Prem,...
... papaját sosem termesztettünk.
Ó, tényleg?
Menjen csak tovább! Én busszal megyek.
Valóban?
Jegyeket kérem! - Mit? - Jegyeket!
Hová akar menni? - A Zeneakadémiára.
Pont ott vagyunk. Zeneakadémia.
Prem, nagyon köszönöm!
Örült neki apád? - Ó, nagyon is.
Azt mondta: "Happy, az új szerszámosdoboz a tiéd. Menj, és javíts meg két autót!"
Sosem képzelné, hogy fuvolát rejtettünk a dobozba. Micsoda leleményesség!
Megjött társulatunk harmadik tagja.
Junaid, barátom...
... ha a papádtól való félelmedben...
... a dobokat zöldséges táskába rejted,...
... egy nap a vállaid majd a térdedig fognak érni.
Prem, az elmúlt hat hónapban nem mosolygott. Kérlek, mondj neki valami mosolyognivalót!
Ilyen ötleteket az otthon maradt népek eszelnek ki...
... hogy minket, fekete bárányokat, visszacsalogassanak a nyájhoz.
Nos, a Művészetek Istennője a mi egyetlen reményünk.
Hé, te!
Fogd ezt meg!
Én nem, tartsd ezt! Mit csinálsz?
"Egyedül néztem,...
... hogy múlnak a napok."
"Egyedül néztem, hogy múlnak a napok."
"Egyedül szenvedtem el az esőt, az őszt."
"Egyedül, nélküle."
"Egyedül sírok."
"Szívtelen szerelmem egyedül hagyott, vágyakozva és várakozva."
"A szívtelen, egyedül hagyott engem, vágyakozva és várakozva."
"Egyedül néztem, hogy múlnak a napok."
"Eljövök az esővel - ígérte nekem."
"Édes holnapok ígéretét adta nekem."
"Hiába számoltam a napokat újra és újra."
"Ha az ujjaimat nézem, látszik rajtuk a fájdalom."
"A karperecek incselkednek velem."
"A bokaláncok kinevetnek."
"Szépségem kigúnyol engem."
"Mind ugyanazt kérdezi,...
... mikor tér vissza a szerelmed?"
"Egyedül vagyok, nem jött el."
"Egyedül sírok."
"Hagyja, hogy gyönyörű álmoktól szenvedjek."
"Szívtelen szerelmem egyedül hagyott, vágyakozva és várakozva."
"Egyedül vágyakoztam...
... végtelen napokon át."
Ez melyik dal? - Meg kell birkóznunk vele!
Megbirkózni apámmal, megbirkózni vele, és most ezzel a ritmussal?
A ritmussal.
"A dallam, amit ma játszani akartam,...
... feledésbe merült."
"A szöveg, amit ma dalba szedtem,...
... mind feledésbe merült."
"Érzékeim elhagytak,...
... elvesztem."
"Érzékeim elhagytak,...
... elvesztem."
"Most és itt."
"Mit gondoltál, mikor ide jöttél?"
"Az mind elveszett."
"Énekem szavai...
... elvesztek."
Mi történt? - Azt hiszem, bent hagytam a táskám.
"Kecsesen belépett a szívembe."
"Jövetele változtatta meg a dalomat."
"Zeném örökre megváltozott."
"Ez ritka,...
... ez a hirtelen felfedezés."
"Hát nem ritka? Ez a hirtelen felfedezése...
... a szerelemnek."
"Mit gondoltál, mikor idejöttél?"
"Nem emlékszel semmire?"
Bepakoltátok a savanyút? - Igen. - Hány dobozzal lett?
Prem! Sikerült!
Holnaptól bent vagyunk a Zeneakadémián.
Reggel kilenckor kezdődnek a próbák.
Te is bekerültél.
És ő?
Ez a magáé.
Jaj, istenem!
Sajnálom!
Tessék.
Mit csinálsz? - Tessék.
Itt van. - Ne keverd össze a rizst a hüvelyessel!
Mondtam, hogy sajnálom!
Köszönöm... hogy mindent felforgattál.
Próbálni jött ide, vagy főzni?
Maga Prem?
Helló, Junaid!
Helló, hölgyem?
Akkor maga Prem? - Nem, de boldogan hívhat...
Happy Singh-nek.
Hányszor nézed még meg az órád?
Mikor fog jönni ez a Mr. Prem?
Hát, tulajdonképpen... - Majd itt lesz, ha felébredt.
Ezt utálom! Aztán majd jön a kifogásaival.
Már órák óta várnak.
Várnak? Rám?
De miért?
Hisz olyan szépen esik... és az eső a témája a dalunknak is.
Lehetőséget adtam, hogy átvegyétek a zene hangulatát.
Ti meg csak várakoztatok?
Igazán...
Micsoda időpocsékolás!
Hihetetlen! Ő késett el, és még ő oktat ki minket.
Ahelyett, hogy beszéddel vesztegetnénk az időt, inkább koncentráljunk a próbára!
Helyes.
Ez egy országos verseny, és csak két hetünk van addig.
Te... - Tudom...
... azt akarod kérdezni, megvan-e a szöveg.
De... - Nincs ok aggodalomra!
Már minden kész. Tessék... csak meg kell tanulnod.
Ó, sajnálom...
Micsoda... te már?
A dicsérő szavakat tartogasd későbbre! Most csak a szövegre koncentrálj!
Azt akarod, hogy én...? - Igen, hölgyek előre.
Igen.
"Ho Ji Ho!"
"Az eső ma eláll, majd újra elered."
"Az eső eláztat testet és lelket."
"Ho Ji Ho!"
Szép hangod van.
Köszönöm.
Honnan jött a Ho Ji Ho?
Hogy kitöltse az ütemet.
Ho Ji Ho nélkül is ki tudod tölteni az ütemet.
"Az eső ma...
... eláll, majd újra elered."
"Az eső ma eláll, majd újra elered."
"Az eső eláztat testet és lelket."
Tökéletes!
Szóval... nincs Ho Ji Ho...
De hát ez ghazal!
És ghazalt fogunk énekelni a versenyen is.
De Chandi eddig csak népzenét tanult.
Igen? Nagyszerű!
Az országunk mesés népi énekeseket nevelt ki!
Óóó!
De...
... ezen a versenyen ne legyen Ho Ji Ho!
Csak ghazal.
Népzene!
Ghazal! - Népzene!
Ghazal!
Azt kell énekelnünk, amit ők diktálnak, csak mert ők fiúk?
Mégis mit képzelnek magukról?
Firdaus, ha nem a verseny forogna kockán, én...
Tulajdonképpen ez a fiúk problémája.
Mi bármit el tudunk énekelni.
Jó reggelt!
Mindenkinek.
Mondd, mi legyen a ritmus!
Új nap, új gondolatok, új szöveg.
És énekelheted a Ho Ji Ho-t!
Úgy tudjuk a legjobb tudásunkat nyújtani, ha boldogan énekelünk.
Te is legjobb tudásod szerint énekelj, és én is úgy teszek.
"Csillogó esőcseppek a sötét felhőkből. Ó, uram!"
"Ettől csak még több esőre szomjazom. Ó, uram!"
"Ho Ji Ho!"
"Az eső évről évre végzi...
... ezt a szertartást, de miért?"
"Azt akarja, hogy még több esőre vágyjak?"
"De miért?"
"Nehéz megtalálni a választ ezekre a kérdésekre."
"Barátom, előtted még az élet, hogy felfedezd annak bölcseletét."
"Most csak hagyd, hogy felfrissítsen az eső illata,...
... a lágy színek csodája, s a kényeztető nedvesség!"
Viszlát, Junaid!
Viszlát, Firdaus!
Szóval, Chandi, holnap találkozunk. Viszlát!
Prem!
Ha holnap nem jössz időben, akkor nincs több viszlát, csak isten veled.
Kiszállok.
Időben?
Hé, Prem! Ma idő előtt jöttél?
Korán keltél fel?
Le sem feküdtem.
Csodálatos! Nagyszerű!
Nagyon finom a krumplis pitéd, csak alig van benne krumpli.
Kérem szépen a vizet! - Máris!
Hé, te!
Mi ütött belé?
Gyerünk vissza dolgozni, vége az ebédidőnek!
Vissza dolgozni? Desszert nélkül?
Hé! Kérünk öt tejbe mártott sajttekercset. Rajta!
Egyél még!
Kalauz, ... jegyet kérek!
Ó, te itt?
Szia, Chandi, micsoda meglepetés!
"Ahogy a monszun szele fúj,...
... a gondolataim szerte-széjjel szállnak."
"Miért futnak egymásba a fellegek?"
"Miért?"
"Miért van villámlás?"
"Miért?"
"Miért kéne felfedned most minden titkot?"
"Most kell felfedned minden titkot?"
"Barátom, előtted még az élet, hogy felfedezd annak titkait."
"Most csak élvezd az esőcsepp románcát!"
"Csak hagyd, hogy felfrissítsen az eső illata!
Éljen! Csodás!
Teát! Teát!
Prem késik. - Teát! Teát!
Mellesleg... a lámpa még nem váltott zöldre.
Teát! Teát! Teát! Teát!
A lámpa azt mondja: "Indulás".
És a mi Premünk is megérkezett.
Miért öltözött úgy, mint egy herceg?
A dal hangulata miatt. Egy bhangra kedvéért ágyékkötőt viselne.
Egy rock show-ban pedig... - Hagyd abba!
Mondd Premnek, hogy siessen, mert lekési a vonatot!
Siess, Prem, lekésed a vonatot!
Elindultunk! Nem sietnél kicsit? - Prem, futás!
Nincs idő andalgásra! Szaladj, ember!
Gyerünk... add a táskád!
Hé, gyerünk már!
Óvatosan!
Köszönöm, Happy. - Szóra sem érdemes.
Ez meg mire volt jó?
Le is eshettél volna, vagy lekésed a vonatot.
Melyik vonat merészelné cserbenhagyni Őfenségét...
... a dicső Prem herceget?
Az lehetetlen!
Tele vagy gyerekes bolondsággal.
Be kellene téged zárni a wc-be. - Igen.
Valóban? Csak nem az Urakhoz?
Hogy?
A nyilvános wc-be.
Hé!
Fenséges házi készítésű vacsora a fekete báránynak... ez nagyon kedves.
Köszönjük, lányok.
Ez az előnye, ha az ember asszonynéppel utazik. - Így igaz.
Igaz is, remélem, ti is jóllaktatok.
Igaz is, nekünk már az is elég, hogy ti jóllaktatok.
Figyelmeztettem, hogy ne legyen falánk.
Elnézést!
Édességet nem hoztál?
És most, Őfensége...
... a dicső Prem herceg édességet kíván?
Tudtam, hogy kérni fogsz.
Köszönöm.
Nagyon kedves.
"Egy egzotikus szépség, álmában hanyag bájjal pihen."
"Benne pihen Éden minden titka, s a rózsák misztériuma."
"Arca minden vonásán költészet rejtezik."
"A zene antológiája... álomban pihen."
"Ó, hogy kínozza szívemet a vágy egyetlen pillantása után."
"Nyugodt pihenése közben kék fátyol borul arcára."
"Zűrzavart kelt bennem, ahogy álmában mozgolódik."
"A kérdés oly nyughatatlan, míg a válasz alszik."
Teát! Különleges mathurai teát!
Ó! - Tessék, kóstold meg!
Két óra múlva Delhiben leszünk. - Hű! - Teát!
Óvatosan!
Egy egzotikus szépség, álmában hanyag bájjal pihen.
Benne pihen Éden minden titka, s a rózsák misztériuma.
Ó, hogy kínozza szívemet a vágy egyetlen pillantása után.
Junaid! - Ne szólj bele!
Junaid... add vissza azt a papírt! - Ez egy ghazal vagy egy vallomás?
Junaid! Gyere le!
Junaid! Add vissza!
Nyugodt pihenése közben kék fátyol borul arcára.
Kék?
Á! Már tudjuk, kiről is szól ez a...
Nem érted, mit mondok?
Értem! Add tovább... - Add vissza!
Neked szól. Olvasd és örülj!
"Az eső évszaka voltam, mikor találkoztunk."
Nem volt jogom,...
... hogy valakit az engedélye nélkül ilyen bizalmasan nézzek,...
... vagy hogy szépsége iránti csodálatomat leírjam.
Sajnálom, Chandi.
"Légy hozzám kegyes, ó, monszun felhő!"
"Légy hírvivőm,...
... vidd el üzenetem hozzá!"
"Kérd, hogy bocsássa meg dőreségem... és ne fordítsa el arcát tőlem!"
"A tavak városában megtalálod őt, énekel."
"Ho Ji Ho!"
"Az eső mossa el szívünk minden gyűlölködését!"
"Mikor a felhők végül szétválnak, megleljük a mennyet, egy új kezdet ígéretét."
"Az eső miért ad örömet... s bánatot?"
"Barátom, előttünk az élet, hogy felfedezzük minden érzését."
"Jöjj, örülj az újra megtalált évszak minden rezdülésének!"
"Csak hagyd, hogy felfrissítsen az eső illata,...
... s a sötét felhőkből hulló csillogó az esőcseppek!"
"Ettől csak még több esőre szomjazom."
"Ho Ji Ho!"
- "Ho Ji Ho!"
Papa úszott a boldogságban.
Mostanra már biztosan mindenkinek édességet osztogat az irodában.
Te még nem telefonáltál haza? - Nem.
Anyám majd elzárja ezt a trófeát is. - Elzárja?
Anya minden hangszeremet lakat alatt tartja.
Én meg mindig ellopom őket.
Tulajdonképpen, anyámnak igaza van.
Manapság ki figyel oda...
... egy iskolázatlan ghazal énekesre?
Én igen.
Egy nap majd mindenki odafigyel.
Te szívből énekelsz.
És egyszer majd édesanyád nagyon büszke lesz rád.
Énekelsz majd velem... ugye...
Nem tudom... ha férjhez megyek...
... hol fogok élni? Ki tudja, melyik városban?
Nagyon késő van.
Két óra múlva Bhopalba érünk.
Azt a ghazalt nem írtad tovább?
Szeretnéd, ha folytatnám?
Még soha senki nem dicsért úgy.
Életem végéig zengeném a dicséreted.
A szerelem első gyengéd érintése...
... felfedi a szív rejtett titkait."
"Egy érintés elárulja érzéseinket,...
... anélkül, hogy kimondanánk."
"Mikor szemünk találkozott, egy vágytól égett,...
... soha ne kelljen elválnunk."
Nem számít, hogy Prem elér-e valamit a zenéjével,...
... az a fontos, hogy rád talált.
Lássuk csak, hányan is vagytok a családban ... édesapád, te, Anuj és...
... hogy is hívják a kishúgodat?
Sandhya.
Igen, Sandhya.
Hány éves voltál, mikor édesanyád...?
Tizenöt.
Milyen fiatalon kellett hordoznod...
... a háztartás, a család, és a kisebb testvéreid felelősségét.
Apa sosem engedte, hogy érezzük anyánk hiányát.
Minden részletre gondja van.
Mindig megvárja, hogy elmenjünk az iskolába, s ő csak akkor indul dolgozni.
Ebédidőben hazajön, csak azért,...
... hogy nekünk ebédet készítsen.
S csak azután megy vissza dolgozni.
Sosem hagyott rám semmi munkát.
Úgy látom, aggódik. - Nem. Valójában,...
... Chandi nagyon könnyen felizgatja magát.
Nincs ok aggodalomra.
Anya csak egy pár egyszerű kérdést tesz fel neki.
Ön is kérdezhet tőlem bármit.
Nem szüséges,...
Chandi nagyon sokat mesélt rólad.
Anuj!
Barátom, először köszöntesz, aztán meg elinalsz?
Csak nem egyedül krikettezel?
Játszhatnék velük?
Ó, persze, hogyne.
Ezt kapd el! - Megvan!
Hatos...
És mikorra tervezzük az esküvőt?
Amint ... Chandi túl van az utolsó vizsgákon.
Ezt a döntést önre hagyom.
De szeretném, ha az eljegyzést minél hamarabb megtartanánk.
Most már el kell engedned a nővéred száriját!
Hamarosan elmegy az új otthonába.
Milyen új otthonába?
Prem otthonába.
Az iskolában mindenkinek meg fogom mutatni az új ütőmet, Prem bátyám.
Én pedig az új kulacsomat.
És itt vannak a lufijaid.
Most menjetek be játszani! Én pedig elviszem a nővéreteket. - Rendben.
Mehetünk?
Már ma elviszed a nővéremet?
Nem.
Csak akkor viszem el,... amikor ti mondjátok.
Én is hadd fessem a nővérem kezét hennával!
Gyere, csatlakozz hozzánk!
Még az eljegyzéséről is elkésik.
A herceged végül megérkezett.
Itt a vőlegény!
Gyertek! Itt a vőlegény!
"Vágy ég a szemében!"
"Vágy ég a szemében! Vágy ég a szemében!"
"Szerelem ég a szívében!"
"Vágy ég a szememben, szerelem a szívemben."
"Égek a vágytól, hogy lássam kedvesemet...
... hát eljöttem. Eljöttem."
"Itt vagyok, eljöttem." "Mi is eljöttünk vele."
"Lehet, hogy későn érkeztem, de ezután mindig melleted leszek."
"Mindig elkésik, s mindig azt mondja: de egyedül érted jöttem."
"S ha eljön,...
... úgy tesz, mintha szívességet tenne."
"Eljöttem, mindig melletted leszek."
"Ó, igen! Megérkeztünk."
"Ma van az eljegyzésed napja. - Ma van az eljegyzésed napja."
"Még ma sem tudtál időben érkezni."
"Nem jöttél időben."
"Így hát félek,...
... hogy az esküvőd napján...
... lekésed a szertartás legszentebb pillanatát."
"Reméljük, nem késed le a legszentebb pillanatot."
"Ő hű szerető, és igazmondó. Szavai mindig igazság."
"Bármit mond, az úgy lesz."
"Amikor megérkezem, az lesz a legszentebb pillanat számodra."
"Hát most van a pillanat, hogy megérkeztünk."
"Egyedül érted jöttem."
"Igen, eljöttünk...
... hogy bevégezzük az esküvőt."
"Eljöttek,...
... hogy bolondot csináljanak magukból."
"Eljöttünk, hogy bevégezzük az esküvőt."
"Azokon a lábakon, olyan vagy, mint egy daru."
"A lábaid nem jobbak, egy darunál."
"De a szívemben értékes vagyok,...
... mint felbecsülhetetlen igazgyöngy."
"Ó, ne hagyd, hogy az ördög megcsaljon!"
"Az az orr az arcodon, olyan papagáj forma, tudod?"
"Olyan az orrod, mint a papagájcsőr."
"Azt hiszem, megbocsátok neked, csibész kis sógornőm."
"Ó, ne hagyd, hogy az ördög megcsaljon!"
"Úgy viselkednek, mint majmok, úgy néznek ki, mint langurok."
"Hogy adhatnánk neki...
... ilyen bájos menyasszonyt?"
"Ó, az állatok kijöttek az állatkertből, csak hogy titeket szórakoztassunk."
"Eljöttek,...
... hogy bolonddá tegyék magukat."
"Itt vannak, hát itt vannak."
"Eljöttek, hogy bolonddá tegyék magukat."
"Ó, te szívtelen, milyen könyörtelen vagy."
"Ne légy íly kegyetlen egy szerelmes emberhez!"
"Ne állj az utamba!"
"Engedj be!"
"Felejtsd el, hogy bemenj!"
"Miért büntetsz?"
"Megérdemled a büntetést."
"Mi a bűnöm?"
"Összetörted a szívét."
"Az ajtó bezárult előttem. Legalább hadd nyissa ki az ablakot!"
"Nyisd ki az ablakod!"
"Legalább hadd szóljon valamit ő, akiért jöttem!"
"Mondj valamit, nyisd ki az ablakod!"
"Felejtsd el!"
"Az az ablak nem fog kinyílni."
"Akkor itt letáborozom."
"Az az ablak nem fog kinyílni."
"Akkor itt fogok imádkozni, hogy láthassam őt."
"Hiába, az ablaka nem fog kinyílni."
"Akkor halálom napjáig állok itt."
"Itt lesz a gyülekező. Itt lesz a gyülekező."
"Nyílik az ablak gazdagságom felé."
"E szavakkal a hős szerelmes belép az udvarba."
"Megérkeztünk."
"Milyen egyszerű lett minden,...
... mert szerelme oly erős."
"Hát megérkeztünk."
Nővérkém...
Hogy nézek ki ebben a ruhában?
Mondd már!
Csinos vagy.
Holnap ez a ház megtelik élettel.
A nagybátyád és nagynénéd reggel érkeznek.
Á, találkoznom kell a cukrásszal.
Én már voltam ott. Aki ma férjhez megy, olyan nekem, mintha a lányom lenne.
Akkor megyek a paphoz. - Reggel nyolcra itt lesz.
Gondoltam, megteszem, amit tudok, mert magadtól úgysem kérsz szívességet.
Viszonzásul pedig dupla adag reggelit kérsz majd.
Semmi vész. Hamarosan úgyis őhozzá...
... megyünk majd reggelizni. Így van, gyermekem?
Veszettül elkényeztetted!
Inkább adj hálát az égnek, hogy ilyen barátod van,...
... mint én, és olyan vejed, mint Prem.
Ez így igaz.
Prem jó fiú. Mindig ki fog állni melletted.
Jó reggelt!
Jó reggelt, gyermekem!
Csodásak ezek a virágok!
Gyorsan lássatok munkához! - Máris.
Hol van apád? - Azt hiszem, még nem kelt fel.
De a cukrászok már kezdenének... Bhushan! Hé, Bushan!
Bhushan!
Furcsa. Tegnap egy pillanatra sem pihentél.
Most meg békésen alszol?
Bhushan... kelj fel!
Bhushan... ébredj!
Bhushan!
Chandi, lányom! Chandi!